- Det tar slut innan vi når fram. - Kan du lägga av?
- Jag behöver nya skor. - Sketchy, det här är för bensin.
Jag vet. Sky sa att om jag fixade tio liter åt honom ger han mig nya däck.
- Träng er inte. - Ville inte du ha skor?
- Sky har inga skor. Herbal har skor. - Du byter däck emot skor?
Herbal behöver inte däck, utan ett våffeljärn åt sin tjej. Original Cindy behöver däck.
- Och Original Cindy har ett våffeljärn. - Nej, Normal har ett våffeljärn.
Han byter det mot Original Cindys underkläder,
så hon kan ge det till Herbal för däcken Sky ger mig för bensinen och jag får mina skor.
Tjusigt.
Varför vill Normal ha damunderkläder?
Jag är affärsman. Frågar inga frågor.
Önskar inte du att du kunde åka bort ett tag?
Därför stårjag i kö.
Det är Logan. Jag behöver hjälp, Matt.
Du vet demonstranterna som försvann i undantagstillståndet?
Det ryktas att det var en dödspatrull poliser.
Jag trorjag kan bevisa det. Blev tipsad om en av de inblandade poliserna.
Hans partner försökte berätta vad som hände.
Och den partnern är nu död.
Killen försvann. Har legat lågt uppe i en stad vid kusten sen det hände.
Och han vill prata?
Kan du fixa sektorpass, så jag kan lämna stan och se efter?
Sektorpolisen är hårdare sedan räderna.
lngen kommer ut eller in i stan utan förstaklass-pass och inte ens jag får tag i ett.
- Visst. - Jag vet att du inte ger upp så lätt.
Men gör mig en tjänst. Var försiktig.
Visst.
Hej.
- Vart ska du? - Vi, minns du?
De svindlande höjderna? Frisk lantluft? Bergsvandringar i Cascades?
Vi pratade om det förra veckan.
Du kanske har märkt att saker förändrats sedan dess.
Om inte planen är att rulla mig utför berg, så kanske vi ska ändra planerna.
Vad? Bara för att du är tillbaka i rullstolen kan du inte leva längre?
Jag kan inte direkt bestiga berg längre, kan jag det?
Glöm bort de svindlande höjderna.
Lantluften då?
- Lägereld? S'more-kakor? - Jag måste jobba.
Jag som stod i kö hela morgonen för att fixa bensin.
Du kan ändå inte komma ur stan.
lnte utan sektorpass.
Förstaklass-, VlP-, oifrågasatta-sektorpass.
Hängde uppochner utanför polisfönstret i en timme för att knipa dem.
Blev så yr attjag nästan spydde och jag hatar att spy.
Du kan inte svika mig nu.
Vem sa något om svika?
Jag vill inte såra ditt ömtåliga mansego, men din morbrors stuga ligger däråt.
Sajag inte det? Utrökning, termiter. Övertältad.
- Och? Vi avtältar den. - Hört talas om staden Cape Haven?
En semesterstad jag åkt igenom förr. Charmerande.
Din morbrors stuga är rätt charmig också, gratis dessutom.
Den är uthyrd. Sajag inte det?
- Du sa den var övertältad för termiter. - Jaja.
Du kommer älska det här stället. Perfekt för semester.
Barajag får mina kakor.
Jag minns det här hotellet. Enorm pool. Trampolin. Mina föräldrar...
Det här hotellet. Fanns det kanske rentav privatparkering?
- Vart ska ni? - ln till stan.
- Om ni vill hajobb så finns det inget. - En fråga. Fårjag se din bricka?
lngen bricka. Vi är här för att vi inte vill ha något bråk.
Vi är bara här över helgen.
Utegångsförbud efter klockan tio. Då ska ni hålla er borta från gatorna.
- Visst. - Välkommen till Cape Haven.
Där män är män, och turisterna är rädda.
- Vad var det med honom? - Du minns hur det var efter Pulsen.
Sådana här ställen var fulla av folk som ville ur storstan. Desperata, svältande.
Jag som trodde det var bättre här.
Kärnkraft bränner datorer och satelliter,
gör informationsåldern till stenåldern.
Man kan ju ändå fiska och brukajorden.
Folk utestängdes, det blev överfullt annars.
Han sa så för att han var uttråkad.
Folk vill bara komma bort från undantagstillståndet
- och låtsas att Pulsen aldrig hände? - Lättare sagt än gjort.
- 12.05. - 1 juni, 2009.
När Pulsen inträffade.
- Trudy? - Mr Cale.
Kom in. Ta köksvägen.
Snyggt.
Gasspis. Varmvattensberedaren också.
Sätt på den när ni behöver den.
- Propan är svårt att få tag i nu. - Visst.
Öppna spisen fungerar. Ni kan använda huggkubben utanför om ni behöver det...
Trappan. Jag tar hit en snickare som kan bygga en ramp i morgon.
Fint.
Badrummet är den vägen.
Sovrummet.
Var är gästrummet?
- Jag snarkar. - Gästrummet är den vägen.
Hej.
Där är inte bäddat. Sage får hämta lakan.
Var är telefonen?
Finns ingen. Beklagar.
Min mobil har ingen mottagning här och jag behöver en telefon.
Det finns en telefonkiosk i stan.
- Bra. - Om det går bra, skulle ni kunna...
Visst. Ursäkta.
- Varsågod. - Tack. Sage, nu går vi.
- Ut med det. - Ut med vaddå?
Bling måste mata en katt som du inte har?
Det finns en källa jag behöver prata med här i stan.
- Vad? - Jag borde vetat det.
- Max, det här är viktigt. - Du kom hit för att arbeta.
För tio år sedan mördades 18 personer som protesterade mot polisbrutalitet.
- Den killen var där. - Bryr mig inte ifall han uppväcker döda.
- Det här skulle vara semester. - Hur kan jag roa mig då...
Då 18 osaliga själar väntar på att du ska hämnas dem?
Då mannen som var ansvarig för att de dog var Rollins Miller, polischef.
Han kom inte bara undan, han blev befordrad för det.
Om du sagt det rörde Eyes Only, hade jag inte åkt med.
- Han ska få komma undan? - Man kan inte rätta till allt.
- Man måste försöka. - Visst. Gå du och prata med din källa.
Den här tjejen ska bara ta det lugnt och baka s'more-kakor.
Visst. Jag kommer sen.
Skynda dig inte.
Ha roligt, för det är det som är viktigast.
Ska försöka. Även om jag är tyngd av skuldkänslor,
eftersom jag inte har nog för att dela med mig åt varje person på planeten.
Min moster är doktor. Jag kan hämta henne.
- Nej, det är okej. - Vad är det med dig?
Jag har ett sorts problem. Kemikalierna i min hjärna blir till virus.
Jag får ta tabletter och då går det över efter ett tag.
Tryptofan. Det som finns i mjölk.
- Hur vet du det? - Min moster är doktor.
Hon ger mig inte bara ett glas mjölk närjag inte kan sova.
- Hon berättar varför det fungerar också. - Jag har också svårt för att sova.
- Jag gillar det inte. - Varför?
Mardrömmar.
Jag också, ibland.
- Som vad? - Folk som jagar mig.
Försöker skada mig.
l mina så gömmerjag mig för dem. Närjag försöker komma undan...
Kan du inte röra dig.
- De fortsätter komma. - Men kommer aldrig närmare.
Ja.
Säkert attjag inte ska hämta henne?
Visst. Helsäker.
- Varför? - Det är komplicerat.
Som en hemlighet.
Jag har också en hemlighet.
Jaså?
Jag berättar min om du berättar din.
Bra försök.
Jag söker Herman Colberg.
Herman?
- Mr Colberg? - Ja?
Jag heter Logan Cale. Jag ärjournalist.
Kan vi prata en minut? Privat?
Om vad?
Jag vet vem du är. Var. Jag är inte här för att ställa till bråk...
Jag vet inte vad du pratar om.
Du brukade arbeta för Seattle-polisen.
Du bytte namn år 2010 när du slutade.
Jag vet inte vad jag ska säga förutom att du har fel kille.
- Jag förstår om du inte vill prata. - Jag är inte personen du söker.
Du kanske inte bryr dig om de 18 poliserna dödade.
Men din partner gjorde det. Han dog när han försökte berätta sanningen.
Låt inte hans död ha varit förgäves.
- Du gillar verkligen mjölk. - Bra för kroppen.
Benny. Häll upp igen, kompis.
Och ett glas mjölk åt damen.
Sage.
Är det din flickvän?
Var nu snäll och presentera oss?
lngen fara. Jag kan göra det själv.
Hej. Jag är BC.
Har du spelat färdigt?
Varsågod. Det är ditt, raring.
Kom igen.
Slå till den där.
- Hej. - Hej. Jag fick meddelandet.
- Du minns Sage. - Jo.
- Hur går det? - Okej.
Så? Hur gick det? Hittade du honom?
Han inte är den kille jag trodde.
Då har du inget annat val, nu måste du roa dig.
Mår du bra?
Jag mår fint. Han vet.
Jag är bara lite skakig.
- Förlåt mig, kompis. Mitt spel. - Tack.
Du behandlar mig inte som ett barn och låter mig vinna.
- Vill du bli mitt nästa offer? - Fårjag börja?
Bara tur.
- Bara tur. - lnte dåligt.
Snyggt.
- Har du problem? - Jag har inga problem.
- Bara njuter av utsikten. - Ta och njut av den från din grotta?
Okej.
Jag har ramlat, jag kan inte...
- Mår du bra? - Visst.
Jag mår fint.
- Godmorgon. - Hej.
- Frukost? - Nej. Jag är inte hungrig.
- Värre krampattacker? - lnte värre än vanligt.
Jag har huvudvärk och faller över mina egna fötter.
- Är det nyheter? - Antarjag behöver långmilakontroll.
Fryser du? Jag kan tända i spisen.
- Nej, jag mår bra. - Jag hämtar en filt.
Jag sa att allt var bra.
Visst. Jag glömde.
Jag får inte hjälpa dig, för du är superhjälten.
Jag är killen i rullstolen.
Hur blev min sabbade genetik till något som handlar om dig?
När du ätit färdigt, vill du gå på en promenad eller så?
Vill inte sakta ner dig.
Visst. Vill du tycka synd om dig själv, så varsågod.
Hej.
- Din kompis? - På sätt och vis.
Vad menar du med på sätt och vis?
- Du minns jag sa attjag hade en hemlighet? - Ja.
- Lova att du inte skvallrar? - Jag lovar.
lbland serjag honom. Om natten.
- Som när du sover? - Nej. Han är där i mitt rum.
Som ett spöke menar du?
Kanske är det bara min fantasi.
- Förjag vet historien. - Vilken historia?
Hur han dog.
- Kan jag hjälpa dig? - Trudy skickade mig.
- Du är snickaren? - Verktygslåda, trä. Lastbil.
- Trodde du jag var tandläkare? - Jag tänkte på något annat.
Det hände innan jag kom hit.
Just efter Pulsen. De hade en generator här för att få hit ström.
En olycka.
Alla dog.
Det här var hans rum.
Sage, kolla här.
Vad är det?
Sage.
Sage!
Sådär. Färdigt.
Klappat och klart.
- Vill du prova? - Jag är säker på att det fungerar.
Det är lite brant. Vill inte att du tippar över.
Det blir nog bra.
Ha en bra dag.
Herm.
lngen här vet vem jag är, så vill jag att det förblir.
Om du är smart, låter du det här vara.
- Jag kanske inte är så smart. - lnget du gör kan föra dem tillbaka.
Men jag kanske kan få väck de ansvariga poliserna från gatan så det inte händer igen.
Du vet inte. Du vet inte alls hur det var därute på frontlinjen.
- Du får det att låta som ett krig. - Det var det.
Sommaren -09. Seattle var ett helvete.
Räder, folk brände ner stan. Vi var tvungna att göra något.
Samla ihop demonstranterna och skjuta dem
- och dumpa kropparna i en massgrav? - Demonstranter? De anstiftade en räd.
- De försökte hålla polisen lugn. - Hålla oss lugna?
Jag såg folk som hängde från telefonstolpar, lynchade av sina egna grannar.
Först trodde alla att det var araber som startade Pulsen.
Sen var alla utlänningar misstänkta.
Rätt snart, så var det tillåtet att ge sig på vemsomhelst för vadsomhelst.
Vi kontrollerade det hela.
Och om några skallar knäcktes under tiden, då fick det ske.
Vi skyddade folk som dig.
Folk som hade mest att förlora.
Du ville inte ha barbar-horderna i ditt grannskap,
men du ville att vi skulle vara snälla.
Du ville att vi skulle följa reglerna men reglerna hade ändrats.
- Mord var alltid mot reglerna. - Säg det till poliserna på gatorna,
som blev beskjutna av prickskyttar.
Säg det till brandmännen som fick halsarna avskurna
av pianotråd tvärs över dörröppningar
Vi hade inget val! Det var oss mot dem! Döda eller bli dödad!
Men de som jag talade om var obeväpnade då de dödades,
och var inget hot mot de inblandade poliserna.
Så länge som de var i häktet, nej.
Men domaren ville släppa ut dem.
Och de skulle gjort samma sak igen.
Någon bestämde sig för att det inte skulle hända igen.
Vem gav ordern?
Vem tryckte av pistolen?
- Jag vet inte. - Kropparna? Var är de begravna?
- Du var där. - Jag vet inte.
Jag vet ingenting.
Hej, Sage.
Vi åker en sväng.
Clyde här säger att han såg dig vid huset på Willow Street.
Och du var där med utbölingstjejen. Visst?
Vad gjorde ni två däruppe?
lngenting.
Berättade du för henne om huset?
- Om de som dog? - Ja.
Hur dog de, Sage? För...
jag glömmer.
- Generatorn överhettades. - Just det.
Det var några dagar efter Pulsen, och allt ljus försvann.
Men du är väl för ung för att minnas det?
Nej. Jag minns då ljuset försvann.
Vad minns du mer?
Varför ser du så på mig?
Stirra inte, unge. Det är oartigt.
Stirra inte sajag.
Hör på mig. Håll dig borta från tjejen.
Du känner henne inte, du behöver inte prata med henne. Förstått?
Bra.
Stick iväg nu.
Sage? Trudy? Någon hemma?
- Sage. Vad hände? - lngenting.
- Vem gjorde det här? - lngen.
- Berätta. - Låt mig vara.
Jag har också en hemlighet.
lbland serjag honom.
Om natten.
- Max, det är ren galenskap. - Enda förklaringen.
- Det är gravskändning. - Ärret. Eldsvådan.
Vilket ärr? Vilken eldsvåda?
Nu förstårjag. Spöket stämmer också.
Spöket stämmer.
- Nu hämnas du på osaliga andar? - De ljög för honom hela tiden.
- Han var i huset. - Vem? Vilket hus?
Varför gör du detta? Vad kommer du hitta?
lngenting.
- Se? Tomt. - Max, vad i helvete står på?
Han dog inte i branden. Han lever.
Sage är Sam Gilan.
Vad får du ut av att gräva upp en pojkstackares grav?
Vad får du ut av att begrava en tom kista?
Vi ville ge honom en riktig begravning.
Den var tom eftersom hans kropp aldrig blev funnen.
Enligt dödsattesterna som du signerade,
fanns John, Emily och Sam Gilans kvarlevor på platsen.
Vi vet att du förfalskade dokumenten.
- Och vi vet vem Sage är. - Jag vet inte vad du pratar om.
- Brännsåren på hans kropp? - Han var med i en bilolycka.
- Ärret i hans hand? - Han är Sam Gilan.
Låt det vara.
- Snälla. - Varför ljög du för honom?
Varför ljög du för alla?
De skulle ha dödat honom, precis som de dödade John och Emily.
Vem skulle ha dödat honom?
BC och hans vänner.
Då elden bröt ut varjag den som hann dit först.
De såg inte mig, men jag såg dem.
De sprang iväg, skrattandes och skrikandes.
Jag hörde något i skogen.
Det var Sage. Sam.
Med brännskador. l chock.
Jag tog hem honom innan någon annan kom. Visste inte vad jag skulle göra.
- Varför gick du inte till polisen? - Vilken polis?
Alla var i stan för att stoppa räderna.
Vi var här alldeles ensamma.
Jag hade ingen jag kunde prata med, visste inte vem jag kunde lita på.
Så jag sa ingenting till någon. Behöll honom hemma.
Väntade på att han skulle bli bättre.
Men du kunde inte gömma honom för alltid,
så du sa att han var din systerson.
Allt var så kaosartat då. lngen ifrågasatte det.
De hade sina egna problem att oroa sig över.
Och Sage...
Han var så traumatiserad av det som hänt...
Han började tro på det själv.
De endajag oroade mig för var BC och de andra.
Och varför dödade de dem?
De gjorde vad många i stan ville göra. Attackera de nyinflyttade.
Sage.
- Ja? - De gick dit för att prata med henne.
Det är kört.
- Hon vet inte att det var vi. - Jaså?
Varför har hon inte pratat med oss på tio år?
Jag saju att vi skulle dödat henne. Eller båda två.
Är det vårt fel nu? Var det inte din idé att gå dit?
Du sa att de hade mat.
- Ska du säga det till Herman? - Det var du som började slå killen.
- Trodde han visste att Pulsen var på väg. - Visst. Du och dina teorier.
Så jag hade fel. Vi hade inte behövt döda honom,
om inte idioten här knyckt hans fru.
Någon fick ge araberna en läxa.
- Du fickju också några. - Visst, när du inte klarade av det.
- Lägg av nu. - Killar.
Herregud. Kanske hon inte sa någonting.
- Och ungen då? - Han minns ingenting.
- Det kommer inte bara försvinna. - Sluta skrika.
Håll tyst!
Låt mig tänka.
Benny, din fot gör ont igen. Du måste gå till doktorn.
Ta reda på vad hon kan ha sagt dem.
Clyde, jag tror det är dags att du sätter upp dig som väktare.
Ta reda på vad Herman och stormtrupperna vet om graven.
- Du kommer med mig. - Vart ska vi?
Vi ska påminna ungen om att snälla pojkar inte pratar med främlingar.
Det är inte sant. Det kan inte vara det.
Det är sant.
Du har nog alltid vetat.
Jag vet, det gör ont, men du kan inte rymma från det längre.
Mår du bra?
Gäster. Ta in honom i sovrummet och stanna där, okej? Nu.
Sage?
- Vi letar efter Sage. - Han är inte här.
Så du har inget emot om vi kommer in bara för att...
Jag antar att ni får lita på mitt ord.
Trudy ringde och sa att Sage var borta.
De har honom därinne.
- Vad gör du här? - Hjälper till att hitta ungen.
Han är funnen.
Varför sticker inte du?
Stick.
Jag vill inte behöva säga det igen.
- Hon blir värre. - Tillbaka in i rummet, ge henne pillren.
Här. Jag ska hämta grabbarna.
Blockera uppfarten, se till att ingen kommer.
Se till att de inte åker efter hjälp.
Okej.
Jag vet inte vem som gav ordern. Men...
Det gör inget nu. Försök inte prata.
Alla sköt.
Allihopa.
Döda eller dö.
Måste vara implantatet. Skräpet ärju kvar i mitt huvud.
Det påverkar din balans, får krampattackerna att bli värre.
- Det går över, alltid. - Under tiden,
kan knappast någon av oss fly.
- De kommer tillbaka. - Jag ska vara redo. Du ska härifrån.
- Nej. - Lyssna på honom.
Jag har rymt färdigt. Jag vill inte göra det mera.
- Redo? - Redo.
Johnny, kom ut. Vi vill prata med dig.
Vi är beväpnade. Ge upp nu annars blir vi tvungna att försvara oss.
Okej, då drar vi.
Vi ska bara lösa några småproblem först.
- Vad är det? - Bensin.
Benny. Gå runt huset.
Bra. Gå tillbaka och ta hand om Max.
Undan!
Helvete.
Jag tar framsidan. Gå till baksidan. Jag tar fönstret här.
Vad tittar du på, turbanen?
Du visste att det var på väg, eller hur?
Ner med vapnet.
Jävlar, doktorn, du startade Pulsen.
Eller hur?
- Nej. Snälla. - Håll nu tyst.
Du kommer få betala.
Tänd på jäveln.
Du förstår att rullstol bygger upp ens överkroppsstyrka.
Sage. Eldsläckaren.
Sage, hämta eldsläckaren.
Sage.
Vi vet inte vad som hände däruppe den natten. Bevisen förstördes i eldsvådan.
Jag hörde vad folk sa: ''Varför är de de enda som har mat och el?''
''De måste vetat att Pulsen var på väg.''
Man kunde se deras hus på miltals avstånd.
Det enda som var upplyst.
Jag vet att det låter galet nu, men då
sa folk att de måste ha vetat vad som skulle hända.
Det stämde på något vis.
- Det hjälpte knappast... - Att Gilans inte var härifrån?
Jag trodde aldrig någon skulle göra det.
Sage.
Hon gick igenom mycket för din skull.
Du har tur som har någon sådan i ditt liv.
Visst.
Du också.
Det är bra att veta att när superhjälten är upptagen,
kan medhjälparen ta över.
- Hur mår du? - Okej.
- Om man tänker på attjag aldrig dödat förr. - lbland har man inget annat val.
Logan förstod nog. Man kan gräva upp mer än vad man tror
när man letar efter begravda kroppar.
Även när de inte ens är begravda.
Det sägs att man inte kan återuppliva döda,
men om man är beredd på att genomgå en bit av helvetet, så kanske.
Översatt av Visiontext: Maud Larsson
SWEDlSH